Hyvää syntymäpäivää! - Kielsin hössöttämästä!
Pitäähän synttäreitä juhlia, mummo.
Olin ensimmäinen Pakistanissa vihitty nainen.
Nyt istun pyörätuolissa, ja minulle syötetään kaupan kakkua.
Kakku on hyvää. - Vai ensimmäinen Pakistanissa vihitty nainen.
Olin myös ensimmäinen musliminainen -
joka työskenteli tekstiilitehtaassa Etelä-Yorkshiressa.
Ukki vei sinut tansseihin keski- viikkoisin. - Sitä miestä on ikävä.
Haluan antaa teille nämä, ennen kuin on myöhäistä.
Najia, nämä ovat isältäsi saamiani kirjeitä.
Hypi yli tuhmat kohdat.
Sonya, tässä on lahja, jonka sain ukiltasi.
En muista miksi, mutta se on mukava.
Ja Jasmin, lempilapsenlapseni... - Mitä?
Äiti, mitä minä olen sanonut?
Haluan että otat tämän.
Kiitos. Oliko tämä ukin?
Voin korjauttaa sen. - Sitä ei saa milloinkaan korjata.
Miksei? - En halua puhua siitä enää.
Ole kiltti. - Ette ymmärtäisi.
Minulla on melkoisia tarinoita. - Me haluamme kuulla niitä.
Muuten emme saa tietää. Sinun elämäsi on perintömme.
Kenties sitten, kun olet vanhempi.
Sukuhistoria ja aikamatkustus on hankala yhdistelmä.
Tunniksi vain. Katsoisin etäältä.
Mitä itua on aikamatkustuksessa, jos ei voi nähdä mummoaan nuorena?
Tiedätkö ajan ja paikan? - Hän asui Lahoressa 50-luvulla.
Muuta en tiedä.
Voisin... ei pitäisi... ellei... ei, liian ennakoitavaa.
Jaa mitä? - Siinä on riskinsä.
Eipä tuo olisi ensimmäinen kerta.
Pyysin moneen kertaan anteeksi Kuolonsilmän kilpikonna-armeijaa.
Voin ehkä ladata tämän Tardiksen telepatiapiiriin.
Onko tämä vehje telepaattinenkin? - Tämä ei ole "vehje".
Tardis navigoi telepaattisesti, -
mutta se menee sinun käsityskykysi yli heittämällä.
Olenkin täällä vain loukattavana.
Kaikki objektit keräävät spatiotemporaalisia hiukkasia.
Tardis kykenee lukemaan niitä. Haluatteko te lähteä?
Tutustun mielihyvin Pakistaniin, ellei siellä ole tappajakilpikonnia.
Mikä ettei.
Vain yksi tunti, eikä sitten sekaannuta.
Anna mennä, sinä pystyt siihen.
Pikku potku.
Ei hullumpaa!
Luulin, että Lahore on kaupunki.
Lukemista päätellen ollaan Pohjois-Punjabissa.
Pois tieltä. - Anteeksi, vähän keikautti.
Mitä tapahtui? - En tiedä, mutta en pitänyt siitä yhtään.
Anteeksi vain, emme ole täältä päin.
Huomaan, mutta puhutte hyvää punjabia.
Pitäkää varanne, tiet ovat nyt turvattomia.
Me etsimme Umbreen-nimistä naista.
Vai Umbreenia. Keitäs te olette?
Perhettä. - Ystäviä.
Perheystäviä.
Ajateltiin käydä yllätysvisiitillä.
Me kyllä sovimme... Olkoon, nouskaa kyytiin.
Oletko reilassa? - Luulisin.
En tiedä. Kuin aivot olisivat siepanneet jotain.
Kukkiako kauppaat? - Voihan sitä niinkin sanoa.
Miksi tiet ovat turvattomia? - Oletko ruvennut kyytimieheksi?
Kyytiin vain, Sadhu. Vielä tänne yksi mahtuu.
Mikä jaloissasi on vikana? Teillä nuorilla on ainainen kiire.
Olen pärjännyt jalkapatikalla koko ikäni. Tulen sinne kyllä.
Valmiina ollaan sitten.
Olen myöhässä. Umbreen raivostuu.
Olet myöhässä. Keitä nuo ovat?
Sukulaisiasi. - Mitä?
Hyvä luoja, olet Umbreen.
Näytät uskomattomalta.
Mitä sinä täällä teet? - Asun täällä.
Maatilalla? Luulin, että... Vähät siitä. Ihanaa tavata sinut.
Yaz, jospa selittäisit, mitä väkeä olemme.
Totta kai, olen vain niin innoissani.
Tiedäthän Malik-sedän? - Täällä on paljon Malik-setiä.
Juuri niin. Hän asuu viidentoista laakson takana.
Olen hänen pikkupikkuserkkunsa nuorempi sisar, Yaz.
Tässä ovat ystäväni Ryan, Graham ja Tohtori.
Hei. Tullaan Englannista asti. - Siitä ei nyt kannata pitää ääntä.
Emme odottaneet teitä emmekä ketään muitakaan.
Eikö Malik-setä ole tulossa häihin?
Täälläkö on häät? - Siksi tulimmekin.
Milloin suuri päivä olikaan? - Huomenna.
En malta odottaa, että tapaan sulhasen.
Tapasitte hänet jo. - Muistatteko minut?
Kärryt, kukat. Menen Umbreenin kanssa naimisiin.
Ei, et voi olla... et ole...
Häät Punjabissa, kyllä kelpaa. Mehän rakastamme häitä, vai mitä?
Häihin ei kyllästy. - Onko laulajalle tarvetta?
Osaan vanhaa ja uutta. - Älkää päästäkö häntä ääneen.
Emme viivy kauan. Tulimme vain toivottamaan onnea.
Sitten lähdemme.
Tekö tulitte kärrykyydillä? Pahoittelen pomppuista kyytiä.
Pikkuveli kuvittele olevansa kaikessa minua parempi.
Olen Manish. - Tulkaa! Se on julkistettu!
Tullaan, äiti.
Mistä on kyse? - Väki odottaa julkistusta. Minä tiedän enemmän.
Umbreenin sulhanen ei ole isoisäni.
Oletko varma? - Olen. Prem on hindunimi, me olemme muslimeja.
Eikä hän näytä yhtään kuvien mieheltä. Se ei ole hän.
Umbreen on kuitenkin mummosi, vai? - On, hänet tunnistan kuvista.
Premillä on kello, jonka mummosi antoi.
Oliko mummolla salattu hindumies?
Tohtori, tunti alkaa olla kulunut.
En lähde. Halusin vastauksia ja sain vain lisää kysymyksiä.
Minä tiesin tämän. - Auttaisiko joku?
Minä autan. Olen Yaz. - Kiitos, Yaz.
Suuri hetki, tätä et ihan heti unohda.
Pitää paikkansa.
Ei olisi pitänyt tulla. Näin käy, kun on liian kiltti.
Otetaanko selvää, mitä sisällä kuunnellaan? - Jep.
Viivästysten ja levottomuuksien jälkeen -
lordi Mountbatteen on viimein kertonut, -
missä maiden välinen raja kulkee.
Mistä rajasta on kyse?
Pakistanin. Huomenna Intia pannaan palasiksi.
Nyt on 17. elokuuta.
Haluatteko yhä jatkaa? - Mikään ei muutu, äiti. Tämä tiedettiin.
Tyhmä kysymys, mutta mikä vuosi nyt on?
Sama kuin teillä Englannissa. 1947.
Tulimme keskelle Intian jakoa.
Kolme, kaksi, yksi!
Ovatko nämä juhlaa varten? - Suurta juhlaa.
Tällä rajalla Intia päättyy ja tulevaisuutemme alkaa.
Mitä teet, Manish? - Yaz!
Nyt on elokuu 1947. Intian ja Pakistanin rajat julkistettiin juuri.
Intia, Pakistan.
Kaupungeissa syttyy mellakoita.
Ihmisiä ajetaan kodeistaan, kuolonuhreja on toista miljoonaa.
Yazin isoäiti menee naimisiin muttei isoisän kanssa.
Tunti on jo ylitetty.
Et voi tietää vielä rajan paikkaa.
Sain lähteeltäni tiedot viikkokausia sitten.
Lähteesi on väärässä. Sijoitit taloni Pakistaniin.
Muiden muslimien kanssa.
Saat uuden alun. - Manish, nyt pitää rauhoittua.
Pakistan on niille muslimeille, jotka sinne haluavat.
En käske lähteä, mutta Pakistan on muslimien, Intia hindujen.
Kummatkin ovat turvassa. - Ei se ole noin yksinkertaista.
Sinun on varmasti vaikea päättää, jos menet naimisiin.
Maa on vuosisadat kuulunut kaikille.
Ei yksi päivä sitä muuta. - Rakastan sinua, veljeni, mutta olet väärässä.
Katsokaa! Demoneja!
Minä varoitin tästä. Nämä päivät ovat kirotut!
Poissa.
Ei kaukana. Tulkaa mukaan!
Ne eivät menneet kauaksi.
Pysykää poissa.
Osuinko? - Et, ne olivat luotia nopeampia.
Mitä ne olivat? - Bakti... Ne tappoivat hänet.
Hän on se mies maantieltä. - Hän on pyhä mies, sadhu.
Häntä sanotaan Baktiksi. Pyysimme häntä siunaamaan avioliittomme.
Miksi ne tappoivat hänet? - En tiedä.
Näit juuri jotain, mikä ei ole tästä maailmasta, etkä juuri hätkähtänyt.
Miksi et, Prem?
Olen nähnyt niitä ennenkin.
Missä sinä niitä näit?
Keitä te olette?
Sanoitte olevanne Umbreenin sukulaisia, mutta ette te ole.
Lähditte demonien perään noin vain.
Eivät ne ole demoneita.
Miksi luottaisin teihin? - Koska meillä on kokemusta tällaisesta.
Meitä myös kiinnostaa, mitä ruumiin ympärillä on.
Oudommaksi vain menee. - Tappoiko hänet tuo myrkkypöly?
Lukemien perusteella se ei ollut myrkytys. En ymmärrä...
Mitä sanomme muille? - Ei heidän tarvitse tietää.
Hasna pitää liittoamme kirottuna. Umbreen ei kaipaa lisähuolia.
Ja Manishin ajatuksista ei ota selvää nykyään.
Olin liian kauan rintamalla.
Kun palasin, Manish ei enää ollut pikkuveljeni.
Ihmiset kasvavat. Kaikkien on löydettävä oma tiensä.
Jotkut tarvitsevat enemmän opastusta.
Vainaja pitäisi saada lepoon.
Haetaan apua, mutta ei kerrota, mitä tapahtui.
Kordian aaltoja!
Lähistöllä saattaa olla uinuva oktonimoottori.
Mitä tuo puhuu? - Taisi tulla demonijahti.
Kultatähti Ryanille. Jaoinko minä pisteitä? Unohdin sen.
Tulen mukaan. - Et.
Tunnen metsän, voin auttaa. - Hyvä on.
Yaz, ole sitten varovainen puheissasi.
Väärä sana väärällä hetkellä, ja voit lakata olemasta. Onko selvä?
Punjabissa on alieneita, maa hajoaa, ja sinä pelkäät, että lörpöttelen.
Astele varovasti. Tallot omaa historiaasi.
En pidä tästä.
Jahtaan vihollista metsässä brittien rinnalla. Sain siitä jo tarpeeksi
Ehkä te olettekin nyt vihollisia, kun panitte maamme sekaisin.
Hajotitte sen hutiloimalla kuudessa viikossa.
Nyt sitten otatte hatkat.
Vien terveisesi Mountbattenille, jos vielä törmään häneen.
Oletko nähnyt ennen näitä otuksia? Ovatko ne täällä Intian jaon takia?
En tiedä, pitää ottaa selvää.
Prem on sinua edellä, jos hän on niitä nähnyt.
Mitä se jäljittimesi sanoo?
Se sanoo...
Terve.
Mikä se on?
Näyttää siirtoportilta.
Nyt oli siistiä.
Mitä tapahtui?
Olimme metsässä, nyt emme ole.
Meidät tempaistiin portista.
Demonin pesään. - Vähän sinne päin.
Avaruusalus, vai? - En saa lukemia.
Kaunista. - Toden totta.
Demonit osaavat joskus yllättää.
Ovatkohan ne täällä? - En saa elonmerkkejä.
Ehkä ne ovat ulkona shoppailemassa, elokuvissa, keilaamassa.
Jotkin lajit pitävät keilailusta. Hölötän peittääkseni huoleni.
Tämä selvä.
Eivätkö mitkään asetukset tepsi?
Nyt tepsi!
Mikä tuo on? - Se mitä hainkin. Alustiedot, lajidata, biotunniste...
Mitä sinä nyt näet?
Tämä on thijarien alus.
Onko se hyvä vai paha juttu?
Thijarit ovat salamurhaajia. - Pahalta kuulostaa.
Olen kuullut niistä, muttei ole törmätty.
Ikivanha laji, tunnetun universumin vaarallisimpia tappajia.
Oliko vanhus heidän kohteensa? - Minkä takia?
Miksi ne tappaisivat pyhän miehen 1940-luvulla?
Sinähän olit nähnyt niitä ennenkin. Missä?
En halua puhua. - Se voi olla tärkeää
En halua tätä! Huomenna pitäisi mennä naimisiin.
Tohtori on oikeassa. Voimme auttaa, mutta sinun pitää luottaa meihin.
Missä näit niitä?
Singaporessa.
Osastomme oli löytänyt veneen, jolla paeta.
Olin värväytynyt Kunalin kanssa, enkä aikonut lähteä ilman häntä.
Kunal!
Silloin näin demonit.
Ne seisoivat isonveljeni hengettömän ruumiin vierellä.
Ne katosivat sumuun, kun evakuointimerkki huudettiin.
Jätin veljeni ruumiin sinne.
En pystynyt pelastamaan häntä.
Miksi ne ovat täällä?
Kuinka saimme demonit kimppuumme?
En tiedä, mutta otamme selvää. Me suojelemme teitä kaikkia.
Entä jos ette pysty?
Hei, katsokaa tätä.
Tuota ainetta oli pyhän miehen ruumiin yllä.
Sillä hänet tapettiin.
Vilkaistaanpa...
Okei, innostuin liikaa.
Ne ovat täällä!
Olette häpäisseet Kolon. Kolo on pyhä.
Älkää panko sanojanne päähämme, tekee niin hiivatin kipeää!
Ja tehän se olette häpäisseet tämän planeetan.
Tiedän, keitä olette ja mitä teette.
Täällä se ei onnistu.
Jättäkää tämä väki rauhaan, se on minun suojeluksessani.
Et voi estää meitä. - Sehän nähdään!
Pois metsästä! Mitä?
Minikokoisia siirtoportin lukkoja.
Ovelaa, mutta minä takavarikoin ne. Moido!
Mitä tapahtui? - En tiedä, mutta Tohtori käski poistua metsästä.
Siinä on taas yksi.
Tunsitteko hänet hyvin? - Hän opetti pyhiä kirjoituksia. Miten hän kuoli?
Emme oikein tiedä. - Missä Prem ja ystävänne ovat?
He yrittävät selvittää, mitä tapahtui.
Perheesi on kirottu, Manish. - Äiti!
Jälleen hirvittävä enne teille. - Kiitos vain tuosta.
Kärrään ruumiin metsästä pois.
Minä alan valmistella hautajaisia -
ja rukoilen perheesi puolesta.
En tiedä mitä tehdä.
Harva suostuu enää vihkimään hindua ja muslimia, niin kuin Bakti.
Ettekö siis voikaan mennä naimisiin?
En anna periksi näin pienestä.
Olen nähnyt sodan vievän nuoret ja kuivuuden vievän vanhat ja heikot.
Nyt hölmöt ovat vetämässä rajaa kuin railoa maani halki.
Prem on ainoa varma asia elämässäni.
Tämä varmastikin hämmentää sinua.
Pikkuisen.
Luulin, että tunsin mummon tarinan. Hän oli innoittajani.
Jos tämä on totta, sittenhän hän on valehdellut.
Ehkä hän ei vain ole kertonut kaikkea.
Nainen saa pitää salaisuuksia omalta lapsenlapseltaankin.
Älä unohda, että tuo tyttö tuolla ei ole vielä mummosi.
Hän päättää vasta myöhemmin, miten kertoa tästä.
Enkä tiedä, tunteeko kukaan totuutta elämästään.
Tuijotamme liiaksi omaa napaamme.
Nauti tästä hetkestä, Yaz. Vaivaa päätäsi sitten myöhemmin.
Helpommin sanottu kuin tehty. - Ymmärrän kyllä mutta...
Katso nyt. Mieti, mitä saamme tehdä Tohtorin kanssa.
Olemme vuodessa1947. - Mummoni luona.
Niin! - Kukaan ei usko meitä, mummo ei varsinkaan.
Tohtori on kadonnut!
Kuulostaa pahalta. - Kyse on Tohtorista.
Tohtori katosi! - Hän oli kanssamme ja häipyi.
Tuolla hän on!
Menkää latoon! - Mitä?
Latoon heti paikalla!
Mitä sinä...?
Pysykää ulkona!
Tuhoat työmme. - Hyvä. Kenen takia tulitte?
Emme vastaa sinulle.
Poistukaa, tai seisomme ruumiittenne äärellä.
Kiva kun päästään asiaan.
Tulitteko surmaamaan minut? Ottakaa, ja jättäkää muut rauhaan.
Prem, ei missään tapauksessa. - Minä hoidan tämän.
Pihistin neljä porttilukkoanne.
Näppärä temppu heittää väki rajalta takaisin.
Käytänkin sitä itse teitä vastaan lukitsemalla teidät ulos tältä tilalta.
Tapoit demonit. - Ajoin ne vain pois joksikin aikaa.
Loin tilan ympärille esteen, joka pitää ehkä muutaman tunnin.
Siinä ajassa ehditte mennä naimisiin.
Tuon äskeisen jälkeenkö? Herätit demonit henkiin.
En usko, että ne ovat demoneja. - Minä uskon kuten Manish.
Montako tuntia? - Enintään kahdeksantoista, en ole varma.
Tänä iltana juhlitaan.
Aamulla menemme naimisiin, sitten taistellaan, jos on pakko.
Vai ettei sekaannuta. - Alienit tämän aloittivat. Nyt ei voi lähteä.
Jos Umbreenille sattuu jotain, aikalinjasi voi pyyhkiytyä pois.
Ei universumia voi olla ilman Yazia.
No niin, katsotaanpa, selviääkö täältä mitään.
Hengittäkää varoen.
Se ylikuormitti äänimeisselin. Tällaista ei ole ikinä sattunut.
Pakko hoitaa tämä analogisesti.
Tarvitsen öljyä, vettä, kaarnaa, kattilan, yhdeksän tölkkiä, -
vanhan sanomalehden, häränsylkeä, kanankakkaa ja keksin.
En hae kanankakkaa. - Miksi keksi?
Rakastan keksejä.
En ikinä enää ota sylkeä härältä, vaikka millainen tarve olisi.
Härkä taisi ihastua häneen.
Mikä se on? - Tiedettä.
Tämän pitäisi hajottaa näyte ja antaa tietoja. Menee parisen tuntia.
Tuletteko te? Mikä tuo on? - Karkotan sillä demonit.
Sen pitää olla huomenna poissa. - Toki.
Tulkaa, naisväki minun mukaani, miehet Premin taloon.
Tämä on ihan mahtavaa. En tehnyt tällaista, kun olin mies.
Tohtori, aina vitsailemassa.
Aivan. Viittaukset ruumiin ja suku- puolen uudentumiseen ovat pilaa.
Olen sellainen leukailija.
Umbreen ei pidä näitä parhaina töinäni.
Käsittelin aamulla ruumista, sillä voi olla vaikutusta.
Kauanko olet tuntenut Premin?
Koko ikäni. Vartuimme täällä yhdessä.
Perheemme ovat viljelleet maata yhdessä sukupolvien ajan.
En voi uskoa tätä todeksi. Odotin häntä niin kauan.
Koko ajan, kun hän oli rintamalla, pelkäsin ettei hän palaisi.
Mutta hän palasi.
Nyt voin nähdä eläväni hänen rinnallaan, täällä kotonamme.
Jos saamme jäädä.
Eivät ne meistä välitä. Emme ole kaupungissa.
Kun olin tänään ulkona, -
kuulin rosvojen riehuntaa, moottorien jyrinää ja laukauksia.
Se on kaukana. - Ehdin vielä löytää sinulle hyvän muslimimiehen.
Lasketko nyt leikkiä? - Katso mikä kärsimys Premiä seuraa.
Eihän teillä ole pappiakaan. Pidä siinä sitten kunnialliset häät.
En välitä perinteistä enkä kunniallisuudesta...
Sinähän olet tohtori.
Se on kunniallista. Voisit vihkiä meidät.
Älä höpsi. - Kai minä voisin.
Tohtori, ei. - En ole vihkinyt ketään sitten Einsteinin.
Vanhemmat paheksuivat silloinkin.
Jos isäsi olisi elossa, hän kuolisi tähän.
Uudesta tulevaisuudesta puhutaan. Luomme omat perinteet. - Selvä.
Meidänhän ei pitänyt sekaantua. - Ihan pikkuisen vain.
Yli meni taas. Sinähän putsaat minut, pikkuveli.
Huono onni kortissa, onnea rakkaudessa.
Onko hän muka onnekas? - On.
Minusta hän on hullu. - Älä nyt viitsi polttari-iltana.
Antakaa hänelle anteeksi.
Hän lukee pamfletteja ja kuuntelee propagandaa liikaa.
Rakastatko minua, Prem? - Rakastan tietenkin.
Vaikka en aina tunnistakaan pikkuveljeä, joka jäi kotiin.
Kunal olisi ymmärtänyt.
Hän taisteli vain, jotta pääsisi eroon teistä. Ja nyt se tapahtuu.
Älä mene naimisiin. - Umbreen on hyvä nainen.
Ette voi elää yhdessä täällä. Intia ei ole enää hänen kotinsa.
Intia on meidän kaikkien koti! Rajan tulo ei muuttanut meitä.
Muutti se.
Tarvitsen raitista ilmaa.
Hän aikoo vihille, vaikkei mies ole isoisäni.
Jos Manish ryhtyy toimiin, niin aikomukseksi jää.
Emmekä tiedä, mitä ne avaruusoliot aikovat.
Miksei mummo ole koskaan kertonut näistä tapahtumista?
Tämä pöly on hyvin tiheää orgaanista ainetta.
Siinä on vähän kaikkea.
Hiiltä, fosforia, happea, typpeä, rikkiä, kalsiumia.
Miljardeja DNA-fragmentteja ja paljon muuta.
Ne rikkovat porttilukot!
Tohtori!
Minäkö se olen? Minutko te tulitte murhaamaan?
Emme ole murhaajia. - Olisi kiva, jos ette käyttäisi uhkaavaa ääntä.
Kiitos siitä. Ja minulle on ihan turha valehdella.
Tunnen tarinat Thijarian salamurhaajista.
Olemme muuttuneet. - Millä lailla?
Mennyttä ei ole. Emme ole murhaajia enää.
Olemme nyt todistajia.
En ymmärrä.
Kunnioitamme menetettyjä, kun emme voi kunnioittaa omiamme.
Ei mene jakeluun.
Kun salamurhaajat metsästivät, Thijarian maailma tuhoutui.
Palatessamme emme löytäneet mitään.
Vain tämä on jäljellä kodistamme ja kansastamme.
Kaikki edeltäjämme ovat yhtenä tuhkana.
En tiennyt. Olen pahoillani.
He kuolivat vailla todistajia ja pelastajia.
Emme ehtineet suremaan heitä.
Luovuimme sadan sukupolven työstä -
voidaksemme muistaa kuolleita, surematta jääneitä.
Mitään muuta meillä ei ollut.
Ja nyt me kierrämme etsimässä...
Vailla huomiota kuolleita kaikkialla aika-avaruudessa.
Kas siinä thijarien missio.
Olla todistajina yksin kuoleville, -
nähdä, kantaa tuskaa ja kunnioittaa elämää, kun se päättyy.
Kun elämä päättyy, kunnioitamme muistoa.
Sen Prem näki teidän tekevän Kunalille.
Sitä teitte myös pyhälle miehelle. Mutta miksi täällä ja nyt?
Miljoonat menehtyvät kenenkään näkemättä tulevina päivinä täällä.
Intian jaon uhrit.
Me tulkitsemme aika-aaltoja.
Miksi tämä perhe ja tämä maa?
Prem... - Hänen aikansa koittaa pian.
Kuinka pian?
Antakaa hänelle edes tämä päivä.
Emme ole jumalia. Tapahtumat etenevät painollaan.
Me vain todistamme.
Ajan voimaan ei voi puuttua.
Tiedän.
Jos kerran ette tappaneet pyhää miestä -
ja vain kunnioititte hänen kuolemaansa, -
kuinka hän kuoli?
Voimme näyttää.
Missä olit? Viivyit tuntikausia. - Thijarit kertoivat kaiken.
Tiedän mitä tapahtui ja mitä on tulossa.
Haluan tietää, mitä tapahtuu.
Prem kuolee tänään.
Emme voi antaa. - Niin on pakko.
Muuten Umbreenista ei tule isoäitiäsi etkä sinä syntyisi.
Tulivatko thijarit murhaamaan Premin? - Eivät ne ole täällä siksi.
Ne eivät murhaa, ne kunnioittavat yksin kuolevia.
Sääliviä alieneita.
Umbreen menettää miehensä hää- päivänä. Ei sellaisesta halua puhua.
Olen pahoillani. Meidän pitää lähteä.
Ei, haluan varmistaa, ettei mummolle satu mitään.
Komppaan Yazia. - Samoin.
Emme saa paljastaa tietojamme.
Ystävät, tänään herätessäni näin savua kukkuloiden yllä.
Kyliä poltetaan, koteja hävitetään.
Nämä raakalaiset tuntuvat olevan kyltymättömiä.
Pysytelkää turvassa ja pysykää vahvoina.
Puolustautukaa tarpeen mukaan.
Kukat eivät paljon auta. Näytät yhä ihan koulupojalta.
Nämä ovat parhaat vaatteeni. - Upealta sinä näytät.
Ei Manishia.
Hän lähti varhain ulos. Hän tulee kyllä.
Kuulitko meteliä laaksosta yöllä?
Väkivaltaisuudet lähestyvät.
Kuka sen kaiken takana on?
Tavalliset ihmiset, jotka ovat asuneet täällä koko ikänsä.
Heidät on lietsottu raivon vimmaan.
Ei ole pahempaa kuin se, että tavallisen ihmisen järki sumenee.
Hindut, muslimit ja sikhit ovat eläneet vuosikymmenet rinta rinnan.
Ja nyt se mikä erottaa meidät on tärkeämpää kuin yhteiset asiat.
Ihan kuin sodasta ei olisi opittu mitään.
En tiedä, miten suojelemme ihmisiä, kun viha tunkee joka puolelta.
Voimme vain yrittää olla hyviä miehiä.
Sinä, Prem, olet hyvä mies.
Minä...
Ja nyt sitten naimisiin.
Tämän paikanko valitsit?
Aion olla ensimmäinen Pakistanissa vihitty nainen. - Niin tietenkin.
Onko kaikki hyvin, kulta? - Itken aina häissä.
Tiedän, että elämässä ei ole monta varmaa asiaa.
Teissä, Umbreen ja Prem, näen varmuuden, -
jonka te toisissanne tunnette.
Minä uskon, -
että rakkaus kaikissa muodoissaan -
on mahtavin ase, mitä meillä on.
Sillä rakkaus on toivon muoto.
Ja toivon tapaan rakkaus kestää kaiken edessä.
Te löysitte rakkauden yhdessä.
Te uskoitte siihen, taistelitte sen puolesta, ja te odotitte sitä.
Ja nyt te sitoudutte siihen.
Se tekee teistä vahvimmat ihmiset tällä planeetalla -
ja kenties koko universumissa.
En tiedä, miten tämän virallistaisi. - Minä tiedän.
Tulisitko?
Onko hindujen tapa sitoa kädet yhteen?
Nyt se on meidän tapamme, jos haluamme.
Jään harvoin sanattomaksi, mutten uskonut, että tämä päivä tulisi.
Vaikeaa on ollut.
Ihmiset joiden toivoin olevan juhlissamme...
He ovat. - Kuivuus oli tehdä meistä lopun.
Tämä päivä kuitenkin toteutui Manishin ansiosta.
Olit uupumaton. Kun ruoka oli vähissä, et syönyt.
Kun muiden usko oli lujilla, sinä et luovuttanut.
Yötä päivää uurastimme pelloilla yhdessä.
Olen ylpeä, kun saan olla naapurisi.
Vielä ylpeämpi olen nyt, kun saan sanoa sinua veljekseni.
Sinun ansiostasi saimme syödä, Manish.
Voinko syöttää nyt sinua?
En uurastanut sinun vuoksesi, Umbreen.
Uurastin veljieni vuoksi, -
sen joka ei palannut ja sen, joka olisi saanut jäädä palaamatta.
Riittää, Manish. - Ei.
Katsokaa itseänne. Ettekö tajua, mikä on tulossa?
Tällä ei ole mitään merkitystä.
Minä puhun hänelle.
Prem, sinun vuorosi.
Kas niin...
Mitä sinä teet? - Sinä noudatit hindujen tapaa.
Nyt minä teen kuten muslimit.
Tämä on sinun mahrisi. Se kuuluu sinulle ikuisesti.
Prem...
Anteeksi. - Kirottu.
Se on hyvä, täydellinen.
Me olemme tässä ikuisesti. Tähän jää meidän hetkemme.
Silläkö ammuit pyhän miehen? Veljesi kiväärillä.
Vaiti. - Mitä tapahtui, Manish?
Karkasiko homma käsistä? Säikähditkö sinä?
Olet liian nuori sotaan. Et ole koskaan tappanut.
Minä en pelkää.
Nyt on minun vuoroni taistella sen puolesta, mihin uskon.
Tapoit miehen, joka aikoi vihkiä muslimin ja hindun.
Esitit tietämätöntä. - Lähtekää tai pääsette hengestänne.
Mitä olet tehnyt? Kuka tulee?
Tulevaisuus.
Pyssymiehiä on tulossa tänne. Teidän pitää lähteä heti paikalla.
He haluavat maat. - Minä en lähde kodistani.
Mieheni ja vanhempani lepäävät täällä. Tätä eivät roistot vie.
Missä Manish on? - Heidän mukanaan.
Hän murhasi pyhän miehen sinun kiväärilläsi. - Tietenkin.
Äiti on oikeassa. Emme lähde kotoamme.
Kuolette, jos jäätte tänne.
Hakekaa talosta kaikkea tarpeellista ja tulkaa tänne.
Minä autan.
Onko tuo Sheffield? - Isä osti kartan markkinoilta.
Sanoin kerran, että menen sinne mihin sormeni kartalla osuu.
Ja osuit Sheffieldiin. - Se on Englannissa, tiedätkö paikan?
Suu poikki, nyt lähdetään!
He ovat kohta täällä! Lähtekää!
Puhun Manishille. - En jätä sinua tänne.
Viivytän heitä, tulen sitten perässä.
Liian vaarallista. - Hän on veljeni.
Menkää pellon poikki ja rajan yli metsään. Jatkakaa pohjoiseen.
Menkää.
Te myös. - Tulen mukaasi.
Ei. Nämä demonit minun on kohdattava yksin.
Äiti, vauhtia! - Juoksen minkä jaksan.
Katsokaa!
He katsastavat maat.
Tämä on meidän kotimme. Kaikki ovat tervetulleita.
Tiedän, mitä teit pyhälle miehelle.
Se ei ole pyhä mies, joka hyväksyy liittonne.
Parempi kuolla kuin häpäistä itsensä.
Pikkuveli, mitä sinulle on tapahtunut?
Sinut minä tunnen.
Taistelimme yhdessä Siamissa.
Olimme hyvä ryhmä. Ja nyt tämä.
En voi päästää heitä läpi.
Olemme samaa kansaa, Prem.
Sinä ja Kunal taistelitte tämän maan puolesta.
Tämän puolesta en taistellut.
Me otamme hänet nyt haltuumme.
Manish kiltti.
Mennään.
Mummi selvisi, eikö niin?
Hän pääsi Lahoreen ja jäi henkiin.
Hän selvisi.
Ruma kuin mikä.
Olivathan häät edes hyvät?
Olivat.
Mikä sinua painaa?
Rakastit isoisää, eikö niin? - Tietenkin.
Oletko tyytyväinen elämääsi? - Miksi sinä sellaista kyselet?
Mietin matkaasi. Niin monta maata, niin monta vuotta.
En osaa kuvitellakaan, mitä olet kokenut.
Sitten päädyit kaikista paikoista Sheffieldiin.
Minä rakastan Sheffieldiä. - Todellako?
Ei tämä niin eksoottinen ole kuin kuvittelin, -
mutta se tarjosi meille vakauden.
Elämän, kodin.
Se antoi myös äitisi.
Ja se antoi sinut ja sisaresi.
Haluatko todella tietää kellosta?
En. Kerro jokin toinen kerta.
Rakastan sinua, mummo.
Ja minä rakastan sinua, kultaseni.
Lähetys Tohtorille.
Täällä on jokin pielessä, Kerblam.
Jos jotakin sattuu kenellekään meistä, ne saavat vastata minulle.
Suomennos: Tatu Tiihonen